El candidat a vacuna de l'IRTA, l’IrsiCaixa, el BSC i Grifols és una de les iniciatives mundials reconegudes per l’OMS
![proteins_photo.jpg](/sites/default/files/styles/5_3_small/public/imports/dest/drupal7_imatges/proteins_photo.jpg?h=8f8cd18c&itok=42slp8lu)
La proposta de vacuna per fer front a la COVID-19 que investiga el consorci s’ha incorporat recentment al portal de l’OMS, que recull 142 propostes de vacuna d’arreu del món, 17 d’elles en fase clínica i 132 en fase preclínica.
Des de l’inici de la pandèmia, l’equip R&D Blueprint de l’Organització Mundial de la Salut (OMS) agrupa totes les iniciatives de candidats vacunals de diferents centres de recerca i empreses de tot el món, que es poden consultar al document Draft landscape of COVID-19 candidate vaccines. A finals de juny aquest document va incloure el candidat vacunal que presenta el consorci format pel Centre de Recerca en Sanitat Animal (CReSA) de l’Institut de Recerca i Tecnologia Agroalimentàries (IRTA), l’Institut de Recerca de la Sida IrsiCaixa, i el Barcelona Supercomputing Center-Centro Nacional de Supercomputación (BSC-CNS), amb el suport de Grifols. L’estratègia del consorci es basa a generar la vacuna mitjançant VLPs (de l’anglès, virus-like particles, partícules similars a virus), que son partícules amb la mateixa estructura que un virus però sense capacitat d’infectar. Els investigadors estan dissenyant aquestes VLPs amb la proteïna S (de l’anglès spike, de l’espícula) del SARS-CoV-2 a la seva superfície.
El reconeixement de la proposta del consorci per part de l’OMS és important perquè és una de les 5 propostes de vacuna que s’estan duent a terme a l’Estat espanyol i això permet situar-la en el mapa mundial de totes les iniciatives existents.
Quatre de cada cinc productes eficaços i segurs no arriben al mercat
Els investigadors remarquen que és fonamental que hi hagi diverses iniciatives paral·leles a nivell mundial per trobar una vacuna, ja que és probable que la majoria no arribin al mercat ni tan sols a les fases clíniques. El motiu és, normalment, la manca d’alguna prova d’eficàcia o seguretat en persones. Tenint en compte l’experiència mundial amb altres vacunes, quatre de cada cinc productes que compleixen els requisits d’eficàcia i seguretat a les fases preclíniques, als laboratoris i en animals, no arriben al mercat. D’altra banda, tampoc no es pot saber quantes de les vacunes es podran produir i utilitzar de forma extensiva a la tota la població que la necessiti. Per això, es remarca que quantes més iniciatives exitoses existeixin, més probabilitats d’aconseguir-ne una que arribi amb suficient rapidesa a tota la població mundial.
De fet, de les investigacions presentades a l’OMS, la vacuna proposada per la Universitat d’Oxford conjuntament amb els laboratoris AstraZeneca és la que es troba més avançada, concretament en la fase clínica III. Una altra vacuna també que s’està provant ja en persones és a la Xina per part de l’empresa CanSino. No obstant, la comunitat científica adverteix que tenir una vacuna al mercat a finals del 2020 serà difícil i que el més probable és que es desenvolupi durant el 2021.